Казка
Червоний Півень

        
           Юркевич Катерина, 10 років
ЗОШ І-ІІІ ступенів с.Заруддя

                                             Казка
                                    Червоний Півень

Було це давно. В одному місті серед людей жив Червоний Півень. Люди боялися його, бо був підступний і злий, страшний і небезпечний. Вони тримали його у своїх печах, але коли Півень ставав яскравим, червоним та іскристим, його не міг вже втримати ніхто. Він палав так променисто, що коли виривався на волю та розсипав іскринками. Де побував Півень – там лихо. Червоним вогняним язиком палав, обманював малих дітей, перехитрував дорослих. Боролися люди з ним, як могли. Не цікаво йому було вже в цьому місті, і він захотів простору. Вирвався на волю і покотився в поля та ліси. Полум’я все більше розгорталось, підіймалось аж до неба, кидалось на дерева. 
	«Тривога! Тривога! У полі пожежа!», - злякано зашумів Вітерець. І тут він піднявся високо в небо. Зібрав всі хмаринки, щоб глянули, якої наробив шкоди Червоний Півень. Дивились вони і гірко заплакали. І там, де падали їхні сльози, вогонь переставав горіти. І рясний дощик зашумів над землею. Люди щиро дякували хмаринкам за допомогу, і зрозуміли, що у необережних руках вогонь стає грізним ворогом.