Тема: "Національно-визвольна боротьба 1917-1920 рр.:
Здобутки, втрати, уроки»
(семінар)

Мета:

•	поглибити і систематизувати знання учнів з тем: "Українська революція" і "Україна в боротьбі за збереження державної незалежності";
•	приділити увагу взаємозв'язку історії та сучасності;
•	сприяти формуванню в учнів навичок самостійної роботи з навчальною і додатковою літературою;
•	розвивати вміння учнів аналізувати та синтезувати, логічно мислити робити висновки й узагальнення;
•	виробляти практику участі в обговоренні, дискусії на задану тему;
•	виховувати повагу до традицій боротьби за незалежність;
•	сприяти становленню громадянської самосвідомості школярів.

Тип уроку:

Узагальнення та систематизації знань.

Форма уроку: 

Семінарське заняття.

План

І. Періодизація подій 1917-1920 рр.

1.	Чи можна історичний етап 1917-1920 рр. назвати "Українською революцією"?
2.	Чи були події 1918-1920 рр. громадянською війною?

ІІ. Здобутки Української революції і боротьба за збереження державної незалежності.

1.	Історичне значення діяльності ЦР.
2.	Історичне значення УНР.
3.	Історичне значення національно-визвольної боротьби (змагань) українського народу 1917-1920 рр..

ІІІ. Втрати Української революції.

1.	Співвідношення соціального і національного у 1917-1920 рр..
2.	Політичні партії у 1917-1920 рр.: проблеми еволюції.
3.	Крути - українські Фермопіли.
4.	Проблеми формування українських національних збройних сил у 1917-1920 рр..
5.	Співвідношення зовнішнього і внутрішнього факторів у поразці Української революції.
6.	Причини поразки.

IV. Уроки національно-визвольних змагань 1917-1920 рр..
1.	УНР і ЗУНР та ідея соборності в минулому і сьогодні.
2.	Національно-визвольна боротьба українського народу на початку XX ст. і виникнення незалежної України наприкінці XX ст..
3.	Національно-визвольні процеси 1917-1920 рр. і проблеми сучасного розвитку України.

Навколо подій 1917-1920 рр. у свідомості громадськості і в літературі нагромадилось безліч міфів і пліток. Щоб розібратися в них, потрібний не один рік і не один дослідник. Тож нехай наш семінар буде часткою цієї великої праці. Центральна Рада, Українська Держава, як і УНР, - етапи нашої історії, що мали свій початок, своє піднесення і закономірний занепад.

Займи позицію
(Шкала думок)
1917-1918 рр. 
↓ 
Українська революція	1917-1920 рр.
 ↓   
Українська революція	

Який період можна назвати Українською революцією? 

Чи були події 1918-1920 рр. громадянською війною?

В Росії громадянська війна розпочалася з січня 1918 року коли більшовики розігнали Установчі збори. Історик Бойко переконаний - відмовлятись від терміну "громадянська війна" для характеристики подій в Україні 1918-1920 рр. необґрунтовано і недоцільно. Це є спробою уникнути аналізу соціальної суті протистояння в ході визвольних змагань і прагненні пояснити всі біди того часу виключно "отаманщиною" і "зовнішньою агресією".
Історик Кульчицький підкреслює: "Період 1917-1920 рр. - це період національно-визвольних і одночасно громадянських війн. В Україні йшли громадянські війни як всередині російського табору (між червоноармійцями і білогвардійцями), так і всередині українського табору (між гетьманцями і петлюрівцями). Проте найбільш жорстокий характер мали війни між українськими і російськими військами. До них слід віднести російсько-українські війни 1917-1918 і 1918-1919 рр., а також війну між денікінцями і петлюрівцями. Ці війни назвати громадянськими не можна"

Українська революція 1917-1918 рр.

Центральна Рада
Здобутки:
проголошення
незалежності	Недоліки:
невирішеність соціальних
проблем	

Боротьба за збереження державної незалежності 1918-1920 рр.
Здобутки:
спроба відстояти незалежність	Недоліки:
Неможливість зберегти
незалежність через об'єктивні
внутрішні і зовнішні обставини	

Чи пройшла революція даремно?

Які надбання революції?

► "Мікрофон" - кожному дається право висловити свою думку.

Михайло Грушевський на підставі уроків історії, власного досвіду попереджав, що дуже небезпечно, "улегшуючи завдання держави", зневажати соціальні проблеми, інакше це неминуче призведе до "внутрішньої гангрени українського життя і нового вибуху соціального більшовизму".

Під час революції, які два питання були найважливіші для українців?

Національне
↓
ЦР; Директорія

УСДРП боротьбисти →
УПСР борьбисти →	Соціальне
↓
більшовики 

КП(б)У	

Урок для незалежної України
Сучасний історик Панченко наголошує, що події тих років "коментуються як боротьба національних сил України, зокрема, в особіі Центральної Ради з більшовицькою Росією. Здається, такий підхід є далеким від науковості. Домінуючою в подіях, які почалися в 1917 р. була соціальна основа. И урок для Незалежної України випливає з подій того часу такий, чи зуміє вона забезпечити соціальний захист населення".

Причини поразки національно-визвольної боротьби 1917-1920 рр.: 
•	невизначеність, абстрактність і схематичність загальнонаціональної ідеї в тому вигляді, як вона визначалась керівниками ЦР, Гетьманату, Директорії; 
•	на той час ще не сформувалася українська нація; лідери національної революції до початку 1918р. стояли на позиціях автономій України, а не незалежності - вони були дітьми свого часу;
•	українське суспільство було розколоте в питаннях політичного устрою Української Держави, її соціально-економічного устрою. Навіть серед українських самостійників були республіканці, монархісти, прибічники радянського ладу; зовнішня агресія цілого ряду держав (Німеччини, Радянської Росії, країн Антанти, Польщі);
•	"національний романтизм" у політиці ЦР і УНР. Саме цим можна пояснити відмову від створення регулярної армії; 
•	непослідовність лідерів національного руху. Історик Копиленко зауважує: "Від ЦР до Директорії посилювалася прірва між деклараціями і реальністю. Та й просто наївно говорити про демократію, коли вирувала жорстока громадянська війна, а мирне населення цілком залежало від примх численних отаманів, або ж - по той бік барикад - "надзвичайних комісарів", чекістів, уповноважених".

► "Коло ідей"

Чому Польща, Фінляндія, країни Балтії стали незалежними державами, а Україна — ні?

Уроки національно-визвольних змагань 1917-1920 рр.
1.	Урок морально-етичний (сотні тисяч людей боролися за втілення своїх ідеалів, і це накладає певні духовні обов'язки на нас, їхніх нащадків);
2.	Політико-прагматичний (керівники держави повинні робити висновки з помилок минулого);
3.	Значення єдності політичних сил, усього суспільства на шляху розвитку власної держави;
4.	Послідовність у вирішенні соціальних і національних завдань;
5.	Спирання на власні сили народу.
Чи здійснилися мрії лідерів національного руху 1917-1920 рр. у сьогоднішній Україні.

Література
1.	Винниченко В. Заповіт борцям за визволення. - Київ 1991.
2.	Винниченко В. Відродження нації. - 4.2.
3.	Грушевський М. На порозі нової України: гадки і мрії. - Київ 1991.
4.	Петлюра С. Народе Український: вибрані статті, листи, документи. - Харків 1992.
5.	Копиленко О. "Сто днів" Центральної Ради - Київ 1992.

В. Винниченко. "Відродження нації"
"Українці не зрозуміли наглядної лекції історії: вони розщепили суспільну зброю на дві половини - на соціальну і національну, вибрала останню і почали нею боротися проти соціальної. Через те вони зразу ж одірвалися від своїх працюючих мас і були дощенту розбиті. Але й переможці - більшовики зробили таку саму помилку: вони також розщепили єдину зброю на дві половини і вибрали тільки соціальну. Це на якийсь час дало їм перемогу, але зараз же й поразку".

Сучасний історик Панченко: . .події тих років коментуються як боротьба національних сил України, зокрема, в особі Центральної Ради з більшовицькою Росію. Здається такий підхід є далеким від науковості. Домінуючою в подіях які почалися в 1917 р. була соціальна основа. И урок для Незалежної України випливає з подій того часу такий, чи зуміє вона забезпечити соціальний захист населення".

Лисяк-Рудницький: "... Було б помилково говорити про поразку української революції. Вона не досягла своєї остаточної мети, але вона внутрішньо переродила суспільство України, вона створила Україну як модерну політичну націю. На цьому фундаменті з того часу розвивається все дальше українське життя".